‫בית הספר סלוטרהאוס
‫ברוכים הבאים לסלוטרהאוס.
‫עמוד תווך יוקרתי וחסר בושה ‫של מצוינות.
‫אף בית ספר אחר באנגליה, ‫או בעולם כולו...
‫אינו יכול לעמוד בתחרות ‫עם הסביבה המרהיבה שלנו.
‫לימודים בסלוטרהאוס הם מושא ‫לקנאת העולם התרבותי.
‫-סלוטרהאוס (בית מטבחיים)? ‫-מהשדות המבורכים האלה...
‫שם מוזר לבית ספר.
‫דורות של סלוטרים צעירים ‫הטביעו את חותמם.
‫אתמול נסעתי להיפגש עם המנהל.
‫-הוא איש מרשים מאוד. ‫-למה את מראה לי את זה?
‫דון, התפנה שם מקום בשליש הבא. ‫זה כמעט אף פעם לא קורה.
‫זוכר שדיברנו על לעבור לבית ספר אחר? ‫זאת ההזדמנות שלנו.
‫מה, בסלוטרהאוס? ‫זאת בדיחה של הראשון באפריל?
‫לא. נסעתי שש שעות לשם ובחזרה אתמול ‫כדי להיפגש עם המנהל.
‫נראה לך שאני מתלוצצת? עליך ‫להיות רציני ולעבוד קשה כמו אבא שלך.
‫אבא נשר מבית הספר כשהיה בן 16, אמא.
‫אבא קרע את התחת שלו, ‫והוא אף פעם לא קיבל הזדמנות כזאת.
‫אתה יושב כאן כל היום, ‫ולא עושה כלום, שותה משקאות קלים...
‫ומשחק במשחקי מחשב עם החברים שלך.
‫ואתה לא קם מהמיטה לפני 12 בצהריים. ‫אתה מדוכא.
‫נגמר לכם החלב, גברת וולאס.
‫תודה, מייקי.
‫לזה אני מתכוונת. ‫אתה צריך חברים חדשים.
‫אתה יכול להתחכך עם מנהיגי המחר.
‫ראשי ממשלה לעתיד, שחקנים...
‫מרגלים, כוכבי פופ.
‫אתה צריך ללמוד כמה כישורי הישרדות. ‫תהיה מציאותי, דון.
‫מציאותי? אמא, זה לא מציאותי. ‫זאת רק חבורה של מטומטמים סנובים...
‫עם בוכטות של כסף. בסדר? תראי.
‫-יש להם צבא פרטי. ‫-אלו צוערים.
‫יש גם המון פעילויות כיפיות. ‫תראה. ספורט, בנות.
‫אתה יודע, ‫זה כמו מחנה נופש יוקרתי מאוד.
‫למען הקריירה החשובה של ילדכם.
‫-אני אוהב אותך בטירוף... ‫-כן!
‫-רק רגע. ‫-ידעתי. ידעתי שתסכים.
‫תודה לאל כי כבר שילמתי מראש.
‫-שלא תעז לשנות את דעתך. ‫-מה?
‫קניתי לך את עניבת בית הספר. ‫בצבע של התיק שלי.
‫-אנחנו יכולים לדבר על זה? ‫-בוא נצטלם.
‫-אני רק הולכת להביא את אבא. ‫-לא, אל תביאי את אבא.
‫אמא, תעזבי אותו בשקט. הוא בסדר.
‫זה בסדר.
‫נימוסים טובים, מראה טוב...
‫וחינוך טוב.
‫מייקי!
‫-כן, גברת וולאס? ‫-תניח את הזרוע שלך מסביב לאבא.
‫תוכל לצלם אותנו, מותק?
‫בסלוטרהאוס, תמצאו... ‫-אם היה חי, הוא היה גאה בך.
‫משפחה שמוכנה להיאבק...
‫קדימה, תחייך, ממזר יוקרתי. ‫-עד הסוף המר.
‫קראו בקול, "פר קיידיאס אד אסטרה".
‫בזכות הטבח, לחיי נצח.
‫תפסיק לדאוג, יקירי.
‫אתה תשתלב מעולה.
‫מה הם כבר יעשו? יאכלו אותך חי?
‫אמא! אבא!
‫מותק, אני יודעת שהיה לך קשה ‫בגלל מותו של אבא.
‫הגענו לתחתית.
‫הגרוע מכול מאחורינו.
‫תראה.
‫אתה הולך לבית הספר בארמון מחורבן.
‫בוא אליי.
‫-תוכל להחביא משהו בשבילי? ‫-תלוי מה.
‫מה זה?
‫רק זה.
‫תחמושת?
‫-תשאיר את זה אצלי. ‫-תודה.
‫-לכו להזדיין, מטומטמים! ‫-תשתוק.
‫לכו להזדיין.
‫-מר בלייק, הגעת, בחורי הטוב. ‫-אדוני מנהל הבית.
‫אני רוצה להכיר לך מישהו. תיכנס, דון.
‫זה חדר הלימוד החדש שלך ‫וזה ווילובי, השותף החדש שלך לחדר.
‫וויל, זה דון וולאס, הספרטני החדש שלנו.
‫ברוך הבא לגיהינום.
‫קמצוץ טבק הרחה?
‫וויל הפך לסוג של אגדה בספרטה. ‫גם אני אגדה כאן, ולכן יודע.
‫וויל הוא צאצא לשורה ארוכה ‫של ספרטנים שהטביעו חותם עמוק.
‫זה השולחן שלך. כאן תבלה ‫שעות מאושרות רבות, בטוחתני...
‫כשתלמד בחריצות של בונה קטן.
‫או בהתבוננות דרך החלון, ‫זה מה שאני עשיתי.
‫חוברת ההדרכה של בית הספר אצלך? ‫הכול מופיע בה.
‫מפות, ההיסטוריה של בית הספר, ‫מנהרות סודיות ומה שתרצה.
‫לעזאזל. כתוב כאן, "ויקונט".
‫ויקונט סימור.
‫-זה אתה, מותק? אתה ויקונט? ‫-לא. לא, הנער הזה...
‫כבר לא איתנו, לצערי.
‫לעזאזל, חשבתי שהוריתי לך ‫לפנות את הדברים של סימור.
‫כמה מהדברים שלו נשארו?
‫טוב, ובכן, אם תסלחו לי...
‫אני צריך... חייב לדבר עם אם הבית.
‫אז הכרת אותו, את הוויקונט?
‫הוא היה השותף שלי לחדר.
‫-למה הוא עזב? ‫-לצערי, אסור לי לומר.
‫אבל אתה תגלה בקרוב מאוד.
‫בסדר, טוב, אתן לך להתארגן. ‫שמחתי מאוד להכיר, וויל.
‫יש לי הרגשה ‫ששניכם תסתדרו כמו בית שעולה באש.
‫תזכור מה שאמרתי, דון.
‫טוב, בסדר.
‫הנה אתה, תקוע למשך שנתיים בקופסה.
‫איתי.
‫כלבי ספרטה, אסיפה.
‫קדימה. בשם אלוהים, ווטון.
‫תמשיכו להתקדם מאחור. ‫ראשים למטה, אל תגידו כלום לאף אחד.
‫תיכנס לשם בראש מורם...
‫ופשוט תהיה מי שאתה.
‫אתה שייך לכאן.
‫ואל תרשה לאף אחד להגיד לך משהו אחר.
‫תסלחי לי.
‫הפלת את זה.
‫תודה.
‫מה זה, ציורי סלפי?
‫אני לא חושבת שאתה שייך לכאן, נכון?
‫-סליחה? ‫-אתה בבית של הנערות.
‫אנדרומדה
‫אה, כן.
‫-סליחה, לא ידעתי. ‫-כל אחד צריך לעמוד בבית שלו.
‫זה אנדרומדה. ‫הבית החדש ביותר, לבנות בלבד.
‫זה קסנפון, ‫הוא מלא במלומדים שמפוצצים בשכל.
‫כולם חכמים מאוד, אבל אף אחד מהם לא ‫יכול להביס את החברה שלי, קיי, בשחמט.
‫אולימפוס מלא בספורטאים ושחקני רוגבי.
‫הכוכבים של בית הספר.
‫ויש גם את ספרטה.
‫פרטה (נאד)
‫שהוא... טוב, הוא...
‫נראה לי שאתה שייך לשם.
‫כן, תודה.
‫מה אתה עושה, לעזאזל?
‫-אני? אני רק... ‫-מדבר עם מישהו מהחטיבה העליונה?
‫-חטיבה עליונה... מי בחטיבה העליונה? ‫-אני.
‫מת'יו קלג, וגם היא.
‫היא מת'יו קלג?
‫לא, לא.
‫אסור לך להסתכל על מישהו בחטיבה ‫העליונה, ובוודאי שלא לדבר איתו.
‫-אני רק... ‫-אתה מדבר.
‫ומסתכל.
‫טוב.
‫תמשיך להסתכל על הרצפה, ‫ותלך לעמוד עם תלמידי הבית שלך.
‫שקט.
‫תודה.
‫אוי, לא.
‫הרגזת את קלגי.
‫זאת לא התחלה טובה.
‫הוא נצר לשורה ארוכה של פושעי מלחמה.
‫-לא יקבל שחרור מהמשחקים. ‫-משתמט.
‫ובכן, שימו לב.
‫-קספר דה ברונוז. מלך בית הספר. ‫-הוראה שמגיעה מלמעלה.
‫עד להודעה חדשה, ‫הרחצה באגמים אסורה בהחלט...
‫והיערות לגמרי מחוץ לתחום...
‫לכול אלה שאינם חפצים ‫במוות איטי ומייסר.
‫יש לך אפס הודעות חדשות.
‫משמיע הודעה שנשמרה.
‫היי, זאת אודרי. אני באפריקה.
‫ותנחש מה מצאתי עכשיו במזוודה שלי? ‫את סוודר הקריקט הישן שלך.
‫מותק, אפילו נודף ממנו הריח שלך.
‫תתעודד, טוב? תהיה חזק, ‫תהיה לך שנה נהדרת.
‫-שנה נהדרת. ‫-שקט!
‫לקראת קבלת המנהל.
‫מה כל זה?
‫זה העטלף.
‫בנים...
‫ברוכים הבאים.
‫ברוך שובכם.
‫ובנות, כמובן. כמובן.
‫כולכם ברוכים הבאים...
‫בחזרה לסלוטרהאוס.
‫בית הספר שלנו הוא הבית הרחק מהבית.
‫עכשיו, כשהגעתי לכאן בשנה שעברה...
‫הבטחתי לנער כאן כמה דברים.
‫להחזיר את סלוטרהאוס למסלול, ‫להשיב את בית הספר שלנו לגדולתו.
‫תלקק לי
‫משפחה של סלוטרים גאים.
‫אל תשכחו, פעם עמדתי ‫במקום שבו אתם עומדים עכשיו.
‫לפני זמן רב.
‫בגלקסיה רחוקה מרחק שנות אור.
‫יש אנשים שם בחוץ ‫שרוצים לראות אותנו נכשלים.
‫בהחלט. שמענו עליהם.
‫על השקרים שלהם, על הרכילות שלהם...
‫על קנאתם.
‫אבל אני אומר...
‫אנחנו לא מפחדים!
‫נוכיח להם ממה אנחנו עשויים. ‫נראה להם שאנחנו עשויים ללא חת.
‫קראו בקול, "פר קיידיאס אד אסטרה".
‫בזכות הטבח...
‫לחיי נצח!
‫שלוש קריאות הידד למנהל.
‫מותק, אפילו נודף ממנו הריח שלך.
‫תתעודד, טוב? תהיה חזק, ‫תהיה לך שנה נהדרת.
‫מה זה, לעזאזל?
‫מתקפת פראק! ‫סכנה, גז רעיל! יש לפנות את האזור.
‫הריחו את הגז, הריחו את החרא.
‫ספר לנו מה באמת קורה ביער, המנהל.
‫למה אתם מחרבנים על סף דלתכם?
‫-יום הדין של הסביבה. קחו עלון. ‫-צאו החוצה. אתה.
‫מזהמים את כל האזור הזה.
‫-היי, תחזיר את זה. ‫-זה גאוני.
‫תרסיס פלוץ
‫-זה רעיון של וודי? ‫-אני רק השליח.
‫תתעוררו! הבית שלכם עולה באש!
‫מי הרשה לקודחי הגז להיכנס לבית הספר? ‫הוא הרשה! ואנחנו יודעים למה.
‫-תודה, לך לדרכך. ‫-אל תתקרב. אני לא אחד מכם.
‫אני לא צריך לשמוע את הזבל ‫של בתי הספר הפרטיים שלכם.
‫אתה מעז להעליב משגיח!
‫יום הדין של הסביבה
‫ובכן, נוכחתם בעצמכם.
‫אויבינו על סף דלתנו.
‫-אלוהים אדירים. ‫-הלכת לאיבוד, אדוני?
‫בית הספר בכיוון הזה.
‫כן, ידוע לי מצוין... אלוהים.
‫אתם ממש קרובים, לא?
‫-אתם כמעט על מגרש הקריקט. ‫-כדאי שתלבש את המגנים שלך, בוס.
‫היער מחוץ לתחום מתחילת השליש.
‫מגדל הקידוח הזה ‫במצב תפקודי מלא עכשיו.
‫כן. כן, ידעתי על הקידוח, ‫פשוט לא ציפיתי שהוא יהיה כל כך גדול.
‫זה מה שכול הבחורות אומרות, ‫נכון, בחורים?
‫-כן, נכון. כן, נכון. ‫-תמשיכו בעבודה.
‫-הפסקת התה נגמרה, בחורים. ‫-בואו נרוויח קצת כסף.
‫הפקת אנרגיה תמיד תהיה ‫עניין שנוי במחלוקת.
‫אבל קידוח...
‫הוא העתיד, ו...
‫והודות לנפלאות פצלי הגז...
‫שקיימים בשפע מתחת לבית הספר שלנו...
‫נוכל לבנות סוף-סוף ‫את מדרון הסקי היבש שלנו...
‫ומה שהיה צריך להיבנות כבר מזמן...
‫ספא לתלמידים חונכים.
‫במילותיו של הקיסר קליגולה:
‫"הניחו להם לשנוא".
‫-כן, בהחלט. ‫-"כל עוד הם פוחדים מאיתנו".
‫כדי שלא נשכח
‫-מרדית'. שמעתי שיצאת לריצה. ‫-כן.
‫לא קיבלת את הודעתי ביחס ‫לאזורים שהכניסה אליהם אסורה?
‫כן, אני מצטער, המנהל.
‫אני מבטיח לך שהמשגיחים שלי קיבלו ‫הוראה בהתאם, ושהאזור סגור לכניסה.
‫יפה, יפה.
‫עכשיו אינו הזמן שהבנים יתחמקו ‫למקומות שהם נהגו לפקוד בעבר.
‫ליער, לאגמים.
‫סיגריות ונשיקות צרפתיות. ‫דברים מהסוג הזה.
‫חס וחלילה, אדוני המנהל.
‫ואיך הולך אצלך, מרדית'?
‫נראית קצת מדוכדך ‫כשלקחת את אודרי לנמל התעופה.
‫אני הייתי פשוט...
‫קצת עצוב שהיא עזבה, המנהל.
‫זאת היתה אבידה גדולה...
‫לבית הספר.
‫אל תיקח ללב, מרדית'.
‫זה היה רומן בית ספרי, ‫מענג כל עוד הוא נמשך, אבל אתה יודע...
‫הדברים האלה תמיד נגמרים בבלגן נוראי.
‫הזוג היחיד שאני מכיר שעדיין ‫מחזיקים מעמד הוא אני ומר צ'יפס.
‫נכון, צ'יפי?
‫בוא, צ'יפי!
‫בוא נלך לשאוף קצת אוויר צח.
‫צוות ניקוי לשירותים הכימיים. ‫אני חוזר, צוות ניקוי לשירותים הכימיים.
‫טוב.
‫אני שומע.
‫-מה מצאת? ‫-סוג של מערכת מערות תת קרקעיות.
‫אין פלא שהבולען המחורבן הזה הופיע, ‫הוא מוביל ישר למטה.
‫בדקתי את הנתונים, ‫המקום הזה עדיין מלא בגז.
‫-בינגו. ‫-מצאנו את מכרה הזהב.
‫תוריד את הצינור למטה ‫ותמצוץ אותו למעלה.
‫-לשאוב. ‫-מותק.
‫אתה מכיר את הנוהל.
‫פעילות סיסמית ברמה ג'י-17.
‫מר למברט.
‫יש שם מישהו למטה...
‫במנהרות האלה.
‫תראה.
‫זה זז.
‫שטויות. זה לא היה מדאיג אותי, באטלר.
‫בטח רק כמה חפרפרות.
‫תשאב בזמנך החופשי.
‫כן, אמרתי... אני רק אמרתי, שאני...
‫עשיתי טעות נוראית.
‫אודרי?
‫מלאך שלי?
‫-אודרי? ‫-מרדית'?
‫-אני מקשיבה. ‫-אני רק אמרתי, שאני...
‫-הייתי צריך להצטרף אלייך. ‫-מותק.
‫ספרטה זקוקה לך.
‫אחרי מה שקרה בשליש שעבר.
‫-מה חשבתי לעצמי? ‫-בחייך.
‫היי.
‫עשינו כיף ביחד.
‫היה לנו נחמד שם, ‫אבל ספרטה היא החיים שלך, נכון?
‫לא, לא.
‫את החיים שלי.
‫אהובתי, כל רצוני הוא להיות איתך.
‫-בסודן הדרומית? ‫-אם אוכל למצוא מאמן מחליף...
‫לחטיבת הביניים, אז כן. ‫אקנה כרטיס טיסה.
‫-אודרי? ‫-כן, טוב.
‫הכול בסדר? מי...? מי זה?
‫זה ד"ר פרנסואה, הוא רוצה שאני... ‫צריך שאני אעזור לו.
‫זה כל מה שאנחנו עושים כאן. ‫אנחנו עושים את זה כל היום.
‫בלי הפסקה.
‫מצילים ילדים?
‫זה מעניק סיפוק כל כך עמוק.
‫כן, סליחה, מותק, זה... המורדים הלוחמים ‫בוודאי חזרו. אני חייבת לסיים.
‫אודרי, בבקשה, אל תלכי.
‫אדוני מנהל הבית, אנחנו זקוקים לך.
‫אל תזוז, פרחח קטן.
‫למה מיס אודרי עזבה?
‫טראפראק
‫לא תקבל זקפה אם תקרא את זה.
‫בממלכה שלי, הקידוח אסור.
‫-זה עלול לזהם את כל המים. ‫-וגם לגרום לרעידות אדמה.
‫-רעידות אדמה? ‫-ולבולענים.
‫כתוב כאן שהיו 600 רעידות אדמה ‫באוקלהומה בשנה שעברה.
‫מצוין. נקווה שבית הספר המזוין ייחרב.
‫כיבוי אורות בעוד עשר דקות.
‫בסדר, צ'יבווה, זה מוחרם. אסור ‫להחזיק מכשירים אלקטרוניים במעונות.
‫-אתה, איך שקוראים לך, למיטה. ‫-כן, אדוני. שמי וולאס.
‫כמו וויליאם.
‫כמו ב"לב אמיץ".
‫בלייק, תסביר לי.
‫למה אתה כזה מתרומם מזוין?
‫אתה אפילו לא משחק רוגבי.
‫"אסור לגעת בכדורים (גם ביצים)" ‫זה המוטו שלי.
‫חוץ מזה...
‫-אני חולה. ‫-אישור מחלה. איך השגת את זה?
‫-מצצת לרופא? ‫-רק עשיתי לו ביד.
‫ספרטה!
‫תפסיקו כל מה שאתם עושים. ‫אסיפת בית עכשיו.
‫זוזו.
‫מי אחראי לבדיחה החולנית הזאת?
‫מישהו תלה את העניבה הזאת על קורה ‫בשירותי הקומה התחתונה...
‫ואני רוצה לדעת מי זה היה, לעזאזל.
‫אתה חושב שזה מצחיק, מה, הרגריבס?
‫ובכן, אני חושב שזה מעליב מאוד.
‫באמת.
‫מי יכול לעשות דבר כזה? ‫קדימה, קחו אחריות.
‫אני רוצה לדעת מי זה היה.
‫זה היית אתה? אתה?
‫ובכן, אני כועס מאוד.
‫ואני מאוכזב מאוד.
‫אני מקווה שזה לא יעיב צל ‫על כל הבית, ספרטה, אני ממש מקווה.
‫אם מישהו יודע על זה משהו...
‫מוטב שיתוודה.
‫-תחזרו לחדרים. עכשיו. ‫-כיבוי אורות בעוד שלוש דקות.
‫מה כל הסיפור הזה?
‫הנער שישן במיטה שלך.
‫הוויקונט?
‫הוא מת בשליש שעבר.
‫הוא תלה את עצמו בשירותי הקומה ‫התחתונה עם עניבת בית הספר.
‫ברוך הבא לסלוטרהאוס.
‫-כיבוי אורות! ‫-כיבוי אורות! אורות!
‫-כיבוי אורות. ‫-כיבוי אורות.
‫לא לרוץ במסדרון!
‫הוא משגיח עליך, דון.
‫אתה צריך להתנחם בכך.
‫אל תשכח שאבא עבד כל כך קשה ‫כדי שנגיע לכאן.
‫זה היה החלום שלו.
‫החיים ילכו וישתפרו מעכשיו. ‫אבל אתה חייב להאמין בכך.
‫אתה מאמין בכך, נכון?
‫דון?
‫דון? מר וולאס.
‫אתה איתנו?
‫מצוין.
‫תלמידים, אני חושש שמר פריג ‫לא יוכל ללמד לטינית היום...
‫או בעצם, שוב לעולם...
‫מאחר שהוא מת במהלך החגים.
‫הוא מת כאן.
‫לבד.
‫אבל היו לו חיים טובים.
‫בכול אופן, אני אמלא את מקומו ‫עד שימצאו לו מחליף ראוי.
‫עכשיו, עליי להודות, אני לא ‫המומחה הכי גדול בעולם ללטינית.
‫עבר כבר הרבה זמן, ‫אבל הזמן טס, כמו שאומרים.
‫-עמוד 108, אדוני. ‫-כן, כן.
‫-בכוחן של מכשפות? ‫-כן. למה שלא תקרא, ברטלט?
‫"באותו רגע, כפי שזכור לי...
‫"הארץ פערה את פיה ‫באמצעות כוחו של כישוף".
‫נקוב בשמות שלושה סלוטרים מפורסמים.
‫המרקיז דה סאד, ‫ג'ק המרטש, פירס מורגן.
‫אל תעשה צחוק, ווטון. ‫-סליחה, הרגריבס!
‫-מתי נבנה אולם סלוטר? ‫-בשנת 1770.
‫לא, זאת השנה שבה נוסד בית הספר.
‫האולם המקורי נבנה ב-1334.
‫-לעזאזל. ‫-סיסמת בית הספר.
‫-"פר קיידיאס אד אסטרה". ‫-מה משמעותה?
‫-"לעולם לא להמעיט שלא בידיעה"? ‫-לא, טיפש.
‫"תיקח את זה כמו גבר"? ‫"תן לנו את הכסף".
‫-היו לך שלושה שבועות ללמוד את זה. ‫-סליחה, הרגריבס.
‫אם לא תענה תשובות מושלמות ‫כשקלג יבחן אותך...
‫יכסו אותך בנוצות ושנינו נקבל ריתוק.
‫"ראיתי בחטף את הגיהינום עמוק למטה.
‫"ואת קרברוס שממתין ‫להפוך אותי לארוחה".
‫ובכן, קרברוס, ‫הכלב בעל שלושת הראשים של האדס.
‫הוא הופך את החיים של הדוור לגיהינום.
‫תמשיך, ברטלט.
‫הכול מופיע במיתוס של בית הספר.
‫לפי האגדה, ‫אביר נודד שב ממסעות הצלב...
‫ובעזרת כלבו הנאמן, ‫שחט מפלצת מיתולוגית...
‫שהטילה אימה על הכפר אפר סלוטר.
‫בתמורה, הוענקה לו האדמה הזאת ‫והתואר "הרוזן הראשון של סלוטר".
‫-ולכן המוטו... ‫-"בזכות הטבח, לחוסר מוסר".
‫חיי נצח.
‫"אני סבור שהמכשפה ‫לא ויתרה על גרוני מתוך רחמים...
‫"אלא מתוך תאווה סדיסטית".
‫הם נערכים לפינוי.
‫אני מקווה.
‫"האיש שטענת בשקר שאני שחטתיו.
‫"ובו בעת...
‫"חיבקתי את ידידי, סוקרטס, ‫ונישקתי אותו.
‫"אבל הוא, מסריח מצחנת השתן..."
‫מה בכלל הטעם ללמוד שפה מתה?
‫היי, וויל, מי היתה הבלונדינית ‫בבגדי הטניס בחוץ?
‫-פגשתי אותה אתמול. ‫-היא אלה.
‫היא חתיכה, זה מה שהיא. מה שמה?
‫קלמזי.
‫קלמזי לורנס.
‫-אבל זה לא שווה את זה. ‫-למה לא?
‫אוי, לא.
‫איזה חוסר מזל.
‫-זאת לגמרי היתה תאונה. ‫-בפעם הבאה, תראה לאן אתה מסתכל.
‫אני לא חושב שהוא נשבר, רק נמעך.
‫אני סמאדג'ר.
‫אתה לא כועס, נכון?
‫תרגיע. תחכה עד שתהיה אל.
‫תראה. זאת ההיררכיה הבית ספרית.
‫הנה קלמזי לורנס ששותה נקטר...
‫עם האלים באורגיה הארקדית.
‫וכאן למטה...
‫בתחתית, בגיהינום, נמצא ווטון.
‫-מי זה ווטון? ‫-זה ווטון.
‫-שלום. ‫-אתה בסדר?
‫יש אלים וכלבים, גן עדן וגיהינום.
‫ואיפשהו באמצע, יש לנו את...
‫למה אני זין רפוי?
‫כי יום אחד, דאקי, אולי באמת תהיה אל.
‫-אבל עד אז, עליך לחכות לתורך. ‫-לא, לא, לא. זה שטויות, חבר.
‫שטויות. אני מאוהב.
‫אתם יכולים לצחוק, ‫אבל אני לא חלק מההיררכיה שלכם.
‫אחד מאיתנו. אחד מאיתנו.
‫כל אחד אומר את זה. ‫אבל כולם מתקרנפים בחטיבה העליונה.
‫תחשוב על האורגיות.
‫-יורי, האורגיות האלה בי"א הן רק מיתוס. ‫-אבל צריכה להיות לי תקווה.
‫וולאס, אם אתה רוצה לקחת ‫את קלמזי לורנס לאורגיה...
‫תתרגל את הטיות הפעלים בלטינית.
‫זין.
‫מעניין מי צייר אותו.
‫על מה דיברתם כאן?
‫-על כלום. ‫-ובכן, תסלחו לי...
‫וולאס.
‫חתיכת החרא השחצן הזה חושב ‫שיש לו סיכוי עם קלמזי לורנס.
‫למען האמת, מאט, אנחנו רק...
‫סנקציות.
‫כל השבוע, החל ממחר בחמש בבוקר.
‫ואל תודו לי. תודו לוואלס כאן.
‫כולם החוצה.
‫תפסיקו להתבטל. ‫זה בית ספר, לא מחנה נופש.
‫ווטון, אם שוב תיכשל במבחן הבית, ‫יכסו אותך בנוצות.
‫בסדר. אתה משוחרר.
‫אודרי!
‫בוקר טוב, גלוסטרשייר.
‫קיבלתי בקשה זה עתה.
‫זוזו, רבותיי! תשמרו על הקצב.
‫בלייק, תמשיך לרוץ!
‫לקפוץ! לקפוץ!
‫לקפוץ!
‫מה זה, לעזאזל?
‫ובכן, אתה נהנה מזה?
‫אתה נהנה מהזכות ‫ללמוד בבית ספר פרטי?
‫חמישה דורות של בני משפחת קלג ‫הקריבו את חייהם למען מקומות כאלה.
‫פשוטי עם מזוינים.
‫מנסים לקנות לעצמם מקום בפנים.
‫הקשר היחיד שתפתח כאן ‫יהיה עם המגף שלי.
‫בלייק, תפסיק להתמזמז, לעזאזל!
‫תוציא אותו מהמים, וולאס.
‫-מה? ‫-השותף שלך, הבעיה שלך.
‫-קדימה, וויל. ‫-צ'יבווה, בולוטניקוב.
‫לראש הגבעה, ואז תוכלו ללכת.
‫קדימה. עוד קילומטר וחצי ‫בחזרה לבית הספר.
‫ארוחת הבוקר מסתיימת בעוד ‫עשרים דקות. שיהיה לך בהצלחה, וולאס.
‫זוזו!
‫-היי. ‫-על הגשר!
‫אלוהים. זה אתה?
‫לא. זה ממנהרות בית הספר.
‫יש עולם שלם של חרא שם למטה.
‫-כן, זה מריח ככה. ‫-אתה עדיין רעב?
‫-כן. ‫-כן?
‫אני מכיר קיצור דרך.
‫הוא דרך היער.
‫אתה קורא לזה קיצור דרך?
‫המקום הזה ענק.
‫של מי היה הרעיון לפתוח בית ספר ‫באמצע שום מקום מזוין?
‫של ההורים, כנראה.
‫אין כניסה
‫-תודה בזה, הלכת לאיבוד, נכון? ‫-תירגע, דאקי, לא הלכתי לאיבוד.
‫אתה מוכן להפסיק לקרוא לי, "דאקי"?
‫-קוראים לך דונלד. ‫-לא אכפת לי אם קוראים לי "דאפי".
‫חרא. אלו קודחי הגז. תתחבא.
‫היי.
‫תסתכל על זה.
‫בולען.
‫לעזאזל.
‫למה זה לא קרה מתחת ‫לבניין למתמטיקה?
‫התראת פולשים.
‫זוג טמבלים יוקרתיים.
‫בוא נראה.
‫בוא נראה כמה הוא עמוק.
‫-אלוהים, אחי. ‫-אני לא מאמין.
‫שוב פעם הריח הזה.
‫זה לא ביוב.
‫אף חרא לא מסריח כל כך נורא.
‫תסתכל על זה.
‫-זה בטח סוג של גז מרושע. ‫-תכבה את זה.
‫-זה שלי. ‫-לא אכפת לי. יש שם גז.
‫-תחזיר לי את זה. ‫-אתה תהרוג אותנו עם זה.
‫מוכן?
‫אוי, אתה אדם רע.
‫בגלל זה משלמים לי משכורת ענקית.
‫אני לא צוחק. מישהו הוריש לי את זה.
‫-מה? ‫-זאת היתה מתנה...
‫מחבר טוב.
‫תחזיר לי את זה...
‫שימו לב. שימו לב.
‫אתם מוקפים.
‫אל תנסו לברוח.
‫תברח!
‫חשבתי שאתה חולה.
‫-אתה רץ כמו צבי מחורבן. ‫-עם אסטמה.
‫-נראה לי שיצאנו מטווח סכנה. ‫-מה אתם עושים כאן?
‫אני מצטער. ‫מסכת האמת הבהילה אתכם?
‫זה קורה לפעמים.
‫אתם הילדים שרוצים לקנות סמים?
‫יש לי חשיש שחור. לי יש ג'אראס.
‫אמרו לא לקידוח גז
‫יש לי מנדי, אקסטזי. ‫יש לי אל-אס-די. יש לי קצת...
‫פטריות!
‫כן!
‫לא, לא. אנחנו רק...
‫-כאילו... ‫-כן, יש שם חור.
‫-זה חור גדול. ‫-בגלל הקידוח.
‫-כן.
‫באנו רק לראות מה הם עושים.
‫אתם רק התעניינתם לדעת מה הם עושים.
‫התעניינתם לדעת מה הם עושים.
‫הם התעניינו לדעת מה הם עושים.
‫אני אגיד לך מה הם עושים, ילד גדול. ‫הם משחררים את הגיהינום.
‫למה אתה מתכוון?
‫למה אני מתכוון? למה הכוונה?
‫אני אגיד לכם למה אני מתכוון. ‫אני מתכוון, ששם...
‫יש חור קידוח ענקי בטירוף.
‫וחורים כאלה, הם לא נפערים בלי סיבה.
‫הם תוצר של אנשים מרושעים.
‫שקודחים באמא טבע.
‫מסרסרים אותה, מרעילים אותה.
‫מפמפמים אותה ‫עם הזרגים הקשים כאבן והרעילים שלהם.
‫אנשים לא רוצים את זה. ‫איכרים לא רוצים את זה.
‫האנשים היחידים שכן רוצים את זה...
‫הם האליטה האימפריאליסטית ‫הבלתי נבחרת, שנקראת "טראפראק".
‫-כן. ‫-שמוקים מיוחסים!
‫אנחנו יודעים מי הם. הם בריונים.
‫ואיפה אפשר ללמוד טוב יותר על בריונות ‫מאשר כאן, בבית ספר אנגלי פרטי.
‫המנכ"ל של טראפראק והמנהל שלכם...
‫הם חברים ותיקים מימי בית הספר.
‫אני לא חושב שהם ידעו. ‫הם לא ידעו. רואים את זה?
‫עניבת בית ספר ישנה.
‫כן? תתעוררו.
‫ככה המערכת עובדת.
‫אני בטוח שהאבות שלכם יודעים ‫על זה הכול. מה הם? צמד בנקאים?
‫לא, בחייכם. תספרו לנו. ‫במה הם עוסקים?
‫נדל"ן? קרנות גידור?
‫-ביטוח? ‫-מחזור.
‫מה? אתה מתכוון למחזור אשפה?
‫כן, הוא לוקח חרא של אחרים ‫ועושה מזה כסף.
‫זה מצחיק. אני די בטוח ‫שאבא שלי עושה בדיוק את ההיפך.
‫נו, טוב, חבל, הכול הופך לחרא בסוף.
‫חרא שבסופו של דבר נצטרך לאכול.
‫זאת לא בדיחה מזוינת, ילדים.
‫כולנו נשלם על זה בסוף. ‫תעשו את החשבון.
‫מלחמות.
‫בצורות.
‫רעב.
‫מגיפה.
‫זאת הסיבה שאנחנו כאן.
‫-כן! ‫-עמוק בתוך החרא.
‫-כן! ‫-בלי בתי שימוש עם מכלי הדחה.
‫-כן! ‫-אל תריעו במקרה הזה.
‫כי אנחנו יודעים שהחור הזה, ‫הוא לא תהום רגילה.
‫זהו שער.
‫פתח.
‫הוא מוביל ישר לגיהינום.
‫עכשיו, מי רוצה לקנות סמים?
‫תביאו להם קצת סמים.
‫כולנו נמות בקרוב. ‫לפחות נגמור עם באנג. בום!
‫מנהיג המחאה נגד קידוח הגז
‫הלו? יש מישהו מחוץ למיטה?
‫טדי צ'פמן, מת בתאריך 21.12.88 ‫פר קיידיאס אד אסטרה
‫מי הבא בתור?
‫המקום הזה מבעית אותי.
‫-אני נחנק. ‫-אל תהיה טיפש. אתה רגשני מדי.
‫אני לא רגשני מדי. אני עייף, בסדר?
‫-לא ישנתי כבר שבועות. ‫-בסדר, דון. תירגע.
‫אתה מגיע הביתה בסוף השבוע הזה. ‫נוכל לדבר על זה אז.
‫ואתה תמיד יכול לשלוח הודעות.
‫אני לא יכול ‫כי המשגיח המנוול לקח לי את הטלפון.
‫מה זאת אומרת, לקח את הטלפון?
‫אמא...
‫סליחה.
‫-אכזבתי אותך ואת אבא, אני יודע. ‫-לא אכזבת את אבא או אותי.
‫אני לא שייך לכאן.
‫כמובן שאתה שייך.
‫אני רוצה לחזור הביתה עכשיו.
‫אולי תפסיקו, לעזאזל?
‫סליחה, חשבנו שאתה מישהו אחר.
‫אתה מתקשר לקו הסיוע לילדים?
‫דון?
‫-דון? דון? ‫-לא, לא. זאת רק אמא שלי.
‫-היא מתגעגעת אליי. ‫-דון, מה קורה?
‫-תדבר אליי. ‫-אמרתי לך, אמא. לא.
‫-אני בסדר, טוב? ‫-מה?
‫-אני בסדר. נתראה בקרוב. ‫-אתה לא היית בסדר.
‫-דון, אל... לא, לא. ‫-ביי, ביי.
‫היא דואגת לי, אתן מבינות?
‫אני כל הזמן אומר לה להירגע, אבל ‫מסתבר שהמצב באיטון הרבה יותר גרוע.
‫טוב, סליחה שהפרענו לך.
‫למה שלא תבוא איתנו? ‫אנחנו הולכות לפינת המעשנים...
‫אבל אין לנו אש.
‫כן.
‫גבירותיי, הראו לי את הדרך.
‫אני רק...
‫העשב מדהים.
‫כן.
‫כן, הדשא במגרש הקריקט גזום ‫באופן מושלם.
‫כל הכבוד, בחורים.
‫פשיסטים מזוינים.
‫זאת פינת המעשנים?
‫זה עדיף על הצד האחורי ‫של סככת האופניים, לא?
‫אין פלא שכולם כאן מעשנים.
‫רואים שאתה מהצפון.
‫אבל זה נכון, לא?
‫זה מה שההורים שלנו באמת ‫משלמים עליו, בניינים יפים, מסורת.
‫ראשי ממשלות מזוינים, כל הזבל הזה.
‫זאת חוות הרבעה.
‫מה מרביעים כאן?
‫תחשוב כמה ממנהיגי העולם שלנו ‫העבירו את השנים המעצבות שלהם ככה.
‫זה ממש מפחיד.
‫יש כאלה שלא שורדים, נכון?
‫כמו הוויקונט הזה. זה שתלה את עצמו.
‫אה, כן.
‫סימור.
‫אני חושבת שהתעללו בו קשה.
‫זה לא קל להיות הומו. ‫וחוץ מזה הוא הסתבך עם מאטי קלג.
‫למה? מה קרה?
‫מאטי תפס אותו עם ילד אחר ‫בבית הסירות אחרי רדת החשיכה.
‫קלג סיפר להורים.
‫בן זונה.
‫הם טאטאו הכול מתחת לשטיח, כמובן.
‫כולם אומרים, "תהיה מי שאתה".
‫אבל אף אחד לא אומר לך כמה זה קשה.
‫במיוחד כאן.
‫אבל נראה שאתה מסתדר לא רע.
‫אתה תמיד מחייך.
‫אני מחייך כשאני רואה אותך.
‫קלמזי...
‫-אני שמח... ‫-מעז לדבר עם מישהי מהחטיבה העליונה?
‫-לעזאזל. ‫-אלוהים.
‫אנחנו מעשנים סיגריה, מה?
‫איפה ההזמנה שלי?
‫ודון...
‫איפה המצת שלי?
‫קלג! קלג! ‫הוא במצב רוח קרבי עם הצוערים שלו.
‫-צוערים? מה? ‫-תברחו, תברחו. מהר!
‫-למי יש סיגריה? ‫-לא עכשיו, טמבל. זוזו.
‫עצרו!
‫זהירות!
‫אנחנו יודעים שעישנתם.
‫-תרוקנו את הכיסים. ‫-תברח!
‫לעזאזל.
‫בום.
‫אתה רוצה שאענה, בוס?
‫לא. זה רק המנהל.
‫שרוצה להקים מהומה לגבי דליפת המתאן.
‫דליפת מתאן?
‫זאת דליפת מתאן.
‫אידיוט.
‫כן, ואתה בטוח לגמרי שלא נשקפת סכנה?
‫מצוין, מצוין.
‫אף על פי כן, אני מבקש ‫להשמיע את דאגתי בפני הממונה עליך.
‫כן, טוב, אנא תבקש ממנו להתקשר אליי.
‫הנה.
‫הוא מאוד מגונן ביחס אליי. ‫נכון, מר צ'יפס?
‫הרשויות, המנהל, ‫הם הצליחו לתת הבהרות בעניין?
‫זה שום דבר. דליפת גז פשוטה.
‫-תודה לאל. ‫-כן, תודה לאל.
‫דליפת גז? זה נשמע יותר... ‫-רק דליפה קטנה, מרדית'.
‫-אין מה לדאוג. ‫-המנהל, האגם עלה באש.
‫כן, טוב, זה גז מתאן, אתם מבינים...
‫שדלף...
‫מהקרקע.
‫הבחורים בטראפראק אומרים ‫שזה נורמלי לגמרי.
‫ובסופו של דבר, הם המומחים.
‫מה עכשיו, טומקינסון?
‫עוד סל שמפניה מטראפראק, אדוני.
‫תודה, טומקינסון. תודה.
‫אז כל זה קשור לקידוח הגז?
‫מרדית', היסודות שמתחת לאולם סלוטר...
‫הן בנות מאות שנים.
‫כלומר, יש לנו כמה צינורות ‫שדולפים מאוד...
‫מנהרות ישנות מאוד.
‫עתיקות, למעשה.
‫אם מדברים על אם הבית.
‫זה קצת הפתיע אותנו, זה הכול.
‫תראה, זה קצת מדאיג, המנהל, ‫אתה לא מסכים?
‫כן.
‫כן, זה מדאיג.
‫ולכן זוהי סיבה נוספת שאני...
‫אני לא יכול להסכים ‫שבנים יעשנו בסביבה...
‫דליקה מאוד באופן פוטנציאלי.
‫אני חייב לענות, המנהל, ‫אם לא אכפת לך. זה די דחוף.
‫אודרי, יקירתי. אני יכול לשמוע אותך ‫אבל לא לראות אותך.
‫היא לא בליגה שלו. ‫עכשיו, תראו, בנים, בנים, בנים.
‫שניכם צעירים מדי ומבריקים מדי...
‫ואם להודות על האמת, ‫יותר מדי נאים, לעזאזל...
‫בשביל לזהם את הגוף שלכם ‫באופן כל כך חסר אחריות.
‫אני לא רוצה להתחיל להלקות תלמידים ‫כמו בימים הטובים.
‫אבל ברור לי שאתם זקוקים לאיזה עונש.
‫לכן, אני מתכוון להתקשר להורים שלכם...
‫ולבקש שלא תחזרו הביתה מחר...
‫לסוף השבוע החופשי מבית הספר. ‫ובמקום זאת, אתם תישארו כאן...
‫ותבצעו עונשים עם אל הבית שלכם.
‫-מי נמצא בספרטה בסוף השבוע? ‫-אני, אדוני.
‫טוב. ובכן, עכשיו...
‫תנסו להשתמש בזה כ...
‫-בלו, מה המצב? ‫-מה המצב?
‫בלו. מגניב.
‫יש להוסיף שני שמות.
‫בלייק, וולאס.
‫מחר בחמש בבוקר. ‫בערכת המשחקים שלכם. תהיו מוכנים.
‫קלמזי, את בחטיבה העליונה.
‫אסור שיראו אותך מדברת עם בלייק ‫והשותף הנחות שלו.
‫אני אדבר עם מי שאני רוצה, לעזאזל.
‫-המקום הזה הוא בדיחה. ‫-אני אהיה בדיחה אם החבר'ה ישמעו מזה.
‫הופכים אותי לאל.
‫חלמתי על סוף השבוע הזה ‫מאז שהגעתי לכאן.
‫-מה המצב, ווטס? ‫-שלום.
‫-כבר עברת את המבחן? ‫-איך זה נראה?
‫תראי, קלמזי.
‫אני צריך שתהיי שם לצידי ‫כשמלך בית הספר ימשח אותי.
‫זה לא הקטע שלי, לראות חבורה ‫של מפגרים שמאוננים אחד לשני.
‫זה הלילה שלך.
‫סמאדג'. תראה.
‫זה לא אומר שאני לא אוהבת אותך.
‫טבק הרחה.
‫תתעודד, דאקי.
‫זאת אומרת, זה לא כל כך נורא.
‫לפחות יש לך אותי.
‫אז אתם לא נוסעים הביתה, מה?
‫חשבנו שירתקו אתכם. ‫מזל מחורבן, חבר'ה.
‫את נוסעת הביתה לסוף השבוע?
‫להונג קונג? אל תהיה טיפש. ‫אני נוסעת לטורניר שחמט בבייג'ינג.
‫-באמת? מתי? ‫-בעוד חמש דקות. כדאי שאזדרז.
‫היי, דון, תוכל להיפגש עם קלמזי.
‫-עם קלמזי? ‫-גם היא נשארת.
‫אלוהים.
‫היא כאן.
‫סוף שבוע לבד בגן עדן עם קלמזי לורנס.
‫בחייך, דאקי. תתבגר.
‫זאת קלמזי לורנס מבלגרביה.
‫מי אתה, לעזאזל?
‫-תודה, חבר. ‫-אני רק כן איתך.
‫טוב. הגיע הזמן, לא?
‫לא סיפרת לי כלום על המקום הזה.
‫אפילו לא סיפרת לי שהתעללו בסימור ‫או למה הוא תלה את עצמו.
‫-זה לא עסק שלך. ‫-לא עסק שלי?
‫אני ישן במיטה המזוינת שלו, וויל.
‫מישהו מת ‫ואתה מתנהג כאילו בכלל לא אכפת לך.
‫אתה אמור להיות השותף שלי לחדר.
‫תודה רבה.
‫אין פלא שהוא תלה את עצמו.
‫לך תריח קצת טבק, מוזר שכמותך.
‫אני מצטער שנכשלתי במבחן. ‫בבקשה, אמא.
‫תרשי לי לחזור הביתה. ‫אני מבטיח לא להטריד אותך ואת סטיב.
‫לא, בבקשה.
‫אמא?
‫סוף שבוע מחורבן שמח.
‫זה לא עסק שלך.
‫-לא עסק שלי? ‫-מי אחראי לבדיחה החולנית הזאת?
‫-אני רוצה לדעת. קחו אחריות. ‫-אני חושבת שהתעללו בו קשה.
‫-הוא היה השותף שלי לחדר.
‫-אתה? ‫-השותף שלך, הבעיה שלך.
‫-אתה? ‫-הוא היה השותף שלי לחדר.
‫-אני ישן במיטה המזוינת שלו, וויל. ‫-קחו אחריות.
‫זה היית אתה? אתה?
‫-אתה תגלה בקרוב מאוד. ‫-אתה?
‫אידיוט מזוין.
‫כמעט הרגת אותי, לעזאזל.
‫אלוהים...
‫אתה כזה דרמטי. ‫אתה יודע?
‫אלוהים...
‫אני מצטער על מה שאמרתי, חבר. ‫בסדר? אתה לא כזה גרוע.
‫-החיים לא כל כך גרועים. ‫-הם כן, לעזאזל.
‫דאקי
‫זה מה שאתה משאיר לי? ‫את קופסת טבק ההרחה שלך?
‫הורשת אותה לי?
‫מה אני אמור לעשות איתה, לעזאזל?
‫יש לפניך שנים ארוכות ‫של הרחת טבק. שנים.
‫בסדר? אתה לא הוא, וויל.
‫אתה לא סימור.
‫-הוא היה כל מה שהיה לי. ‫-כן, אז תכעס, בסדר?
‫תכעס נגד ה...
‫-המכונה? ‫-מות האור.
‫מה שזה לא יהיה. ‫הנקודה היא שהגעת לתחתית, בסדר?
‫אבל אתה בדרך למעלה. ‫המצב יכול רק להשתפר.
‫לא יכול להיות חשוך יותר מעכשיו.
‫אל תגידי לי שהכרת מישהו אחר.
‫מרדית'.
‫אתה יודע שהכרתי.
‫זה איברהים.
‫איך אני יכולה ככה לעזוב אותו ולחזור?
‫ובכן, את לא יכולה להביא אותו איתך?
‫היי, איב.
‫שלום, איש קטן.
‫-אתה אוהב קריקט? ‫-מרדית'.
‫הרגריבס!
‫בסדר, תתקבצו כולכם מסביב. ‫כדאי שנספור מי נוכח.
‫אחת, שתיים...
‫שלוש, ארבע, הומו...
‫-שש. ‫-ובלו באמבטיה.
‫שבע.
‫אין חשמל בשום מקום. ‫חשיכה מוחלטת ברדיוס של קילומטרים.
‫אל תזוזו עד שאאסוף מידע נוסף.
‫אם הבית, הביאי נרות למנהל, בבקשה.
‫תנעלי אחרייך. ‫אסור לאף אחד לעזוב את ספרטה.
‫קלג.
‫איפה מרדית'?
‫מר מנהל הבית לא מרגיש טוב.
‫הוא שוכב במיטה.
‫אני האחראי עכשיו.
‫מה זה היה?
‫לא, הפירים התמוטטו לגמרי.
‫זאת רק רעידת אדמה. זהו סיכון מקצועי.
‫בוס, תסתכל על זה.
‫הדברים האלה, מה שהם לא יהיו, ‫הם יצאו.
‫"יצאו"?
‫הפירים התפוצצו. אין דרך החוצה.
‫-הבולען. ‫-הבולען.
‫בקסאנאדו, בנה קובלאי חאן ‫היכל תענוגות.
‫בוס, אנחנו חייבים לזוז.
‫אנחנו צריכים להתפנות. יום הדין הגיע.
‫אתה לא רוצה להישאר לארוחת ערב?
‫מסתבר שהתינוקות הקטנים האלה, ‫משוגעים על קידוח.
‫זה הפך אותם למטורללים לגמרי.
‫אתה מסטול מהתחת.
‫-אני מסתלק. ‫-לאן אתה הולך?
‫-הם לא רוצים לנשוך אותך. ‫-תתפנו!
‫-קדימה! בואו נסתלק! ‫-אתם לא מתכוונים לנשוך אותו, נכון?
‫מה קורה, לעזאזל?
‫אני לא מאמין. למי יש נשק?
‫-תן לי את השוקר המזוין. ‫-אתה יודע להשתמש בו?
‫היי, תיזהר...
‫סליחה. לא, סליחה.
‫סליחה.
‫אנחנו צריכים לספר למנהל?
‫שהמנהל ילך להזדיין. ‫איפה המסוקים המחורבנים?
‫אנחנו צריכים מסוקים.
‫שמעת? אני חוזר...
‫מסוק!
‫השירותים הכימיים! ‫השירותים המזוינים!
‫תתפנו!
‫-לעזאזל, הפטריות האלה חזקות. ‫-כולם, אנחנו חייבים להסתלק!
‫שוב פעם הרעש הזה.
‫הם חזרו.
‫טדי, אל תזוז. אני בא לחלץ אותך.
‫לא.
‫לא. זה דרקון!
‫נשמע כאילו פרצה מלחמה שם בחוץ.
‫אולי חור הקידוח התפוצץ.
‫סליחה שאתה נאלץ ‫לעבור את כל זה בגללי.
‫אני כזה אידיוט.
‫אל תהיה טיפש.
‫אתה פשוט לא יודע לשתות.
‫על הזין שלי.
‫לאן אתה הולך?
‫נראה לי שאני הולך להסתכל.
‫אל תגיד לקלגי.
‫שקלג ילך להזדיין.
‫קדימה, דאק. בוא נעשה קצת כיף.
‫-נראה לי שהבנתי. ‫-מה הבנת?
‫הבחור עם הזקן ביער. נביא יום הדין.
‫-הוא בוגר ותיק של בית הספר. ‫-איך אתה יודע?
‫חקרתי קצת. שמו וודרו צ'פמן.
‫רגע. וודי צ'פמן?
‫-למה? אתה מכיר אותו? ‫-הוא אגדת בית הספר.
‫הוא אחיו הגדול של טדי צ'פמן.
‫לוחית הזיכרון במרתף.
‫-צ'פמן. ‫-זה טדי.
‫וודי והוא ניסו לברוח, ‫אבל הוא נעלם במנהרות.
‫חסמו את הכניסה אליהן מאז.
‫מה קרה?
‫ובכן, זה, ידידי...
‫הוא הסיפור המפחיד יותר מכולם.
‫-מה? ‫-מה זה?
‫-שני ילדי בית ספר קטנים. ‫-קלמזי. קיי.
‫-מלכת הכוסיות. ‫-מה אתן עושות?
‫-אנחנו יוצאות לחקור. ‫-ואתם התגבורת.
‫-בסדר. ‫-אני לא יכול לשתות יותר מזה.
‫תדמיין שזה סוף העולם. ‫אנחנו כל מה שנשאר מהאנושות.
‫אין צורך לדמיין, מותק.
‫-בקרוב נאכל אחד את השני. ‫-כולנו הולכים למות...
‫אמרתי לך שפרצה מלחמה.
‫מה המקום הזה?
‫מחנה מתנגדי הקידוח.
‫-יש להם מסוק? ‫-שם יש חשמל.
‫טוב, חבר, ‫אנחנו צריכים להתקשר למשטרה.
‫למשטרה?
‫-מה זה היה? ‫-שלום?
‫זה היה שועל.
‫-שועל? ‫-כאן.
‫-טוב, זה... ‫-מה זה, לעזאזל?
‫-זה... ‫-זה ממש מכוער.
‫יש לו שן בולטת.
‫הדבר הזה צריך ללכת לרופא שיניים.
‫חבר'ה, אל תהיו רעים.
‫הוא נראה די חמוד.
‫חמוד?
‫כן.
‫היי, תינוק קטן.
‫איפה אמא שלך?
‫קלמזי!
‫תורידו את זה ממני!
‫קלמזי, לא! לא, קלמזי, תיזהרי.
‫יש שם בולען. קלמזי! תפסתי אותך.
‫תרד ממני, לעזאזל!
‫אקסטזת המוות.
‫את בסדר?
‫-את... את בסדר, קלמזי. ‫-כן.
‫כן. זאת אומרת, כן.
‫-הרגת אותו. ‫-תיתן לבודיקיאה סיגריה.
‫זה השועל הזקן שוב.
‫אתה מוכן להפסיק להגיד שזה שועל? ‫ברור שזה לא שועל, נכון, ווילובי?
‫בסדר, ווטון.
‫המוות מאותת לך.
‫תורך.
‫ובכן, תן לי לראות.
‫אני מבקש לזמן שד, בבקשה, הרגריבס.
‫אתה מבקש לזמן שד, מה? פשוט ככה. ‫הביאו את החושך.
‫-אבל אני בעל אוב. ‫-אתה אידיוט. תוציא עשרים בקוביות.
‫אם תפספס, תמות.
‫-זאת עריצות! ‫-אלו החוקים, כלב.
‫עשרים.
‫אתה יודע, הרגריבס, ‫יום אחד אני אהיה אל, ואז אני...
‫איכשהו, אני לא ממש רואה אותך ‫באורגיה הארקדית.
‫-ואתה קורצת מחומר של אליל סקס? ‫-לך תזדיין.
‫מה זאת אורגיה בכלל?
‫בשם אלוהים, אתה מוכן פשוט לזרוק ‫את הקוביות, בבקשה? עשרים או מוות.
‫מה הרעש הזה?
‫מה הריח הזה?
‫הרגריבס, אלוהים!
‫זה מרושע. ‫אם כבר מדברים על זימון המוות.
‫בשם אלוהים, נו כבר.
‫אלוהים ישמור.
‫מה העניין? ולמה התערטלת?
‫סליחה, אדוני.
‫אתה צריך לראות משהו.
‫מה זה? הראש של מישהו?
‫לא רק הראש, אדוני.
‫זאת גופה שלמה.
‫אלי הטוב.
‫אני סקרן.
‫אלוהים אדירים.
‫-זה נראה כמו הרפרפת של יום שלישי. ‫-יהיה נחמד לקבל את זה עם קצת פודינג.
‫-אדוני, זה תקף את קלמזי. ‫-לצערי, נאלצתי להרוג את זה, אדוני.
‫אדוני, אם תסתכל מקרוב, ‫תוכל עדיין להבחין בלסת שלו.
‫רואה? אלו שיניים טורפות. ‫אפשר לראות אותן בבירור.
‫זה טורף.
‫אני סבורה שזה בוודאי תת-מין ‫תת-קרקעי נדיר או שאפילו טרם התגלה.
‫אלוהים.
‫ובכן, זה מרתק. תודה לך, אם הבית.
‫תודה לאל על רעל עכברים.
‫-אומר לצוות הגננים ביום ראשון. ‫-אדוני, זה הרבה יותר מאשר עכברושים.
‫אתה חייב להזעיק את המשטרה מיד.
‫את המשטרה?
‫קלמזי, זה עניין בית ספרי. ‫לא נטריד את רשויות החוק.
‫-אדוני, היינו באתר הקידוח. ‫-לא, לא, לא.
‫לא, מר ספריי וצוות הגננים יטפלו ‫במזיקים ביום שני.
‫עכשיו...
‫בינתיים, יהיה עליי לדווח להוריכם.
‫-מה? ‫-לא ארשה שתלמידים ישוטטו כאן...
‫באמצע הלילה ‫לאחר שהוזהרו מפורשות...
‫-אתה רציני? ‫-ביער.
‫אזור שכולכם ידעתם ‫שהכניסה אליו אסורה בתכלית.
‫לא! זה מה שאתה עומד לעשות.
‫אתה תכניס אותנו למכונית...
‫ואתה תסיע אותנו ‫לתחנת המשטרה הקרובה...
‫ברגע המזוין הזה...
‫אדוני.
‫-מה בדיוק...? ‫-יש משהו ביער.
‫מפתחות המכונית אצלך, אדוני?
‫יש לי פשוט הרגשה ‫שכדאי שנצא לדרך בקרוב.
‫-מישהו ראה את בלייק או את וולאס? ‫-לא, קלג.
‫תעמדו זקוף כשאתם מדברים עם אל בית.
‫ותוריד את האוזניים המזוינות עכשיו.
‫אל תלכו לשום מקום.
‫מפתחות, מפתחות, מפתחות.
‫-הנה. ‫-תודה לאל, בואו נלך.
‫רגע. לא יהיה מקום לכולם במכונית.
‫מי יישאר לשמור על המבצר? ‫לורנס, את בחטיבה העליונה.
‫-בהחלט לא, אם מישהו נשאר, זה אתה. ‫-אל תהיי מגוחכת, אני נוהג.
‫את זה שאחראי. אתה גרמת לזה, ‫אתה וחבורת הקידוח המפוקפקת שלך.
‫ובכן, רק רגע אחד בבקשה ממך.
‫אבל היא צודקת, לא? ‫הבחור שלך ביער סיפר לנו עליכם.
‫-אתה וטראפראק. ‫-אלי הטוב.
‫אני חושש שהורעלת בהזיות של מטורף.
‫-הוא לא מטורף. הוא... ‫-שותפי הוותיק לחדר.
‫מחזור 1988.
‫עניבת בית ספר ישנה.
‫כן? תתעוררו.
‫מה וודי סיפר לכם?
‫שמשהו מרושע ושטני אורב ‫מתחת לבית הספר שלנו?
‫הוא חוזר על עצמו כמו תקליט מקולקל ‫מאז שהיה בן 14.
‫ובכן, בנים, בנים.
‫אני מבין. ובנות.
‫העולם בבלגן נוראי, ‫ואתם מחפשים מישהו להאשים.
‫אבל האמת היא, ‫שאין שום דבר מפוקפק בטראפראק.
‫הם נתונים תחת פיקוח הדוק ‫והם ספקי אנרגיה בעלי מוניטין ללא דופי.
‫ובלעדי עזרתם...
‫פשוט אין לנו את המימון הדרוש ‫כדי לתחזק את בית הספר. עובדה.
‫אל תנסה לעצור אותי, צ'יפי.
‫ואם אנחנו מדברים על עובדות, ‫נמאס לי עד מוות...
‫מזריעת הפחד האין סופית הזאת בציבור ‫ביחס לקידוח הידראולי.
‫אין שום סכנה.
‫אין שום סיכון. הסיכון הממשי היחיד...
‫הוא שהממלכה המאוחדת תפשוט את ‫הרגל בלי אנרגיה במחיר שווה לכול נפש.
‫או גרוע מזה, ‫אנרגיה שתלויה לחלוטין בסין!
‫ובכן, חי נפשי...
‫אולי לא אכפת לכם ‫מהמדינה הזאת שלנו...
‫אבל אני לא אכנע בלי מאבק.
‫אנחנו נקדח ונפיק פצלי גז ‫גם אם זה יהיה הדבר האחרון...
‫שמנצ'יק! יש שם כלב גדול.
‫לסקודה!
‫תפתח אותה.
‫לעזאזל, זאת מכונית שכורה, ‫אתם מבינים. ביגואר יש תקר.
‫-אתה רציני? ‫-תנסה שוב, תפתח את הדלת!
‫אתה לוחץ על הכפתור הלא נכון. ‫תן לי את זה.
‫-איך עשית את זה? ‫-לעזאזל, פשוט תיכנס ותנהג.
‫-כולם לחגור חגורות בטיחות. ‫-מהר!
‫אני ממהר ככול האפשר!
‫-אני לא נוהג בלי חגורת בטיחות. ‫-בבקשה, אדוני, תזדרז.
‫-אתם מלחיצים אותי! ‫-אתה מלחיץ אותי, אדוני.
‫תחזיקו חזק, ילדים.
‫מר צ'יפס.
‫אוי, לא.
‫-צ'יפס. צ'יפי. אלוהים הטוב! ‫-שלום, מר צ'יפס.
‫-מה הוא עושה, לעזאזל? ‫-תנו לו רגע.
‫-הוא עשה רברס על החבר הכי טוב שלו. ‫-מה זה היה, לעזאזל?
‫סוג כלשהו של ‫תת-מין תת-קרקעי נדיר שטרם התגלה.
‫ואתם הצלחתם לעצבן אותו!
‫-עצור! ‫-אנחנו תקועים בגדר חיה מזוינת.
‫תן לי לנהוג.
‫דון!
‫עצור!
‫דון, תבלום עכשיו, לעזאזל!
‫אלוהים אדירים.
‫-קלמזי, זאת הרבה זכוכית. ‫-זה מת?
‫מת?
‫ביתרת אותו.
‫את רצינית, קלמזי? ‫זה היצור החי השני שהצלחת להרוג הערב.
‫חבר'ה...
‫כמה עוד יש?
‫סלוטרהאוס
‫-מה? למה אנחנו עוצרים? ‫-קלמזי, בחייך, תנהגי.
‫אני צריכה לחזור.
‫זה סמאדג'ר, אני...
‫אני לא יכולה לעזוב אותו.
‫הוא אחי.
‫סמאדג'ר?
‫הוא אחיך?
‫כן.
‫כמובן. כן. ‫אנחנו צריכים לחזור ולקחת את אחיך.
‫אנחנו באמת חייבים?
‫-תודה, דון. ‫-קלמזי, הוא אחיך.
‫אנחנו לא יכולים ‫להשאיר את אחיך מאחור. נכון?
‫בחייכם, חבר'ה, ‫אנחנו יכולים לעשות את זה.
‫כולנו נמות.
‫חבר'ה, מה קרה שם?
‫-קלמזי התנגשה באחד היצורים. ‫-איפה מנהל הבית?
‫-אין לו זכר. גם קלג הסתלק. ‫-קלג?
‫אולי טרפו אותו.
‫-אל תטפחו תקוות. ‫-אנחנו צריכים להזדרז.
‫מה השעה?
‫זוהי שעת ההצטיידות.
‫ספרטה
‫-מה כל הזבל הזה? ‫-זה ארון המשחקים.
‫אפשר למצוא כאן הכול.
‫-נלבש לאחרונה על ידי דוכס קלרנס. ‫-נלבש לאחרונה על ידי הרגריבס.
‫-רק רגע. ‫-מגעיל.
‫-אתם חושבים על מה שאני חושב? ‫-אנחנו רק צריכים קצת דלק.
‫תתחברו למציאות, לעזאזל.
‫איפה אחיך?
‫הוא במסיבה.
‫אלוהים, הוא הולך לדחוף לה אצבע.
‫הוא עושה את זה.
‫-הוא עושה את זה. הוא חיה מחורבנת. ‫-תן לי גם להסתכל, בבקשה.
‫-לא. ‫-הרגריבס, תן לו להסתכל.
‫-אתה מענה אותו. ‫-אני רוצה להסתכל.
‫זהו זה. זהו טקס החניכה של סמאדג'ר.
‫אורגיה של "בואו נלבש טוגות ‫ונדבר בלטינית מזוינת".
‫-חייבים לעצור את זה מיד. ‫-שיהיה לך בהצלחה.
‫הם תכננו את המסיבה במשך כל השליש.
‫אין פלא שהמדינה דפוקה.
‫ראשי הבלטה האלה מנהלים אותה.
‫תוציאו אותו משם! זה מצב חירום.
‫אני לא מדבר לטינית. ‫בכול אופן, את בחטיבה העליונה.
‫-אין חוקים בעניינים האלה? ‫-דון, הוא אחי. הוא...
‫הוא... נמשח כאל על ידי מלך התלמידים.
‫-הידיים שלו ענקיות. ‫-בבקשה, דון.
‫-למעני. ‫-בסדר. בוא, וויל.
‫תיכף ומיד. כן. ‫אני פשוט אמשיך לתצפת מכאן.
‫מה זאת אומרת, "תמשיך לתצפת"? ‫בחייך, תן לי יד.
‫יד? "אסור לגעת בביצים", נכון?
‫במיוחד לא שלו.
‫פנו דרך למלך בית הספר!
‫-בובה. ‫-קיסר.
‫"אסור לגעת בביצים".
‫איזו ערימת שטויות.
‫מה קורה כאן, לעזאזל? מה...?
‫מת'יו!
‫איפה כולם...?
‫הרגריבס? בלו?
‫ספרטה!
‫בובה.
‫לעזאזל, את בכלל לא עושה לי את זה.
‫אני אוהבת כשאתה מדבר מלוכלך אליי.
‫סמאדג'ר. סמאדג'ר, תתעורר.
‫הגיע הזמן לזוז, חבר.
‫קדימה, חבר. ‫הגיע הזמן לאכול ארוחת בוקר.
‫בסדר. בוא.
‫קלמזי כאן, חבר.
‫וה... המנהל נטרף על ידי חיית טרף.
‫ואתה חרבנת על עצמך.
‫סמאדג'ר!
‫אנחנו חייבים ללכת ואם אתה חושב ‫שאסחב אותך, יש לך עוד...
‫-בחור חדש. ‫-לא, לא, אני לא חלק מזה.
‫-תכבול אותו. ‫-לא, לא. אני רק מבקר. לא, לא, לא!
‫-מאיפה הן צצו? ‫-המינוטאור מאחור.
‫היי, תפסיקו! ‫אנחנו חייבים להסתלק מכאן, מטורפים.
‫תתחילו להקשיב... לעזאזל.
‫עושים לו "חמישים גוונים של אפור".
‫מה? תחזיר לי את זה עכשיו.
‫-זה לא הולך לפי התוכנית. ‫-אנחנו חייבים ללכת לעזור לו.
‫-הוא נהנה. ‫-ווילובי, תגיע לכאן מהר!
‫לא מקבלים דברים כאלה בדונקסטר, ‫אתם יודעים.
‫לעזאזל! צריך ללכת לחלץ את שניהם. ‫טוב. תיקח את זה.
‫-הצילו! ‫-שניכם, בואו איתי. קדימה.
‫-באתי לחלץ אותך, וולאס. ‫-אלוהים.
‫כשהאספסוף הזה יתפכח, ‫הם ימצאו אותך בלי עור כמו ארנבת.
‫אתה יודע מה זה אומר? ‫לא, כמובן שאתה לא יודע, לעזאזל.
‫זה אומר ‫"אני אזיין לך את הפרצוף" בלטינית.
‫לכול הרוחות.
‫-זה קלג. ‫-קלג?
‫את מי הוא מתכוון לזיין?
‫את וולאס לפי איך שזה נראה.
‫תן לי לראות עוד פעם, בבקשה.
‫מה קורה כאן, לעזאזל?
‫יש הפסקת חשמל. ספרטה ריקה לחלוטין.
‫מי הכניס אותי למיטה?
‫את כל כך חמה.
‫ורטובה.
‫ופעורה?
‫הו, אני ממש מצטער.
‫מה זה היה?
‫זה קורה.
‫-אני בעל אוב. ‫-יש לו סכין גדולה. ויש שם אורגיה.
‫תפסיקו לצרוח. הראש שלי כואב רצח.
‫-המנהל מת. ‫-וגם הכלב שלו.
‫וולאס...
‫דון!
‫-באת להציל אותי. תודה לאל. ‫-טוב. תעזור לי לסחוב את סמאדג'ר.
‫-כן, את אחיך. כן, כן. ‫-אמא.
‫מה אתה עושה עם זה?
‫הכידון הזה הציל את הרוזן הראשון ‫של סלוטר מהמפלצת...
‫מה זה, לעזאזל?
‫ניסינו להגיד לך, אדוני.
‫אדוני, בוא.
‫נראה לי שהוא מת, מה דעתכם?
‫-סליחה, אדוני. ‫-סליחה, אדוני.
‫כדאי שנמצא מקום להסתתר.
‫-עכשיו כאילו. ‫-פינת המעשנים?
‫אפלה די כבדה.
‫אתה חושב שכבר הגענו לתחתית?
‫מצחיק לחשוב שלפני שעה, ‫התכוונתי להתאבד.
‫ועכשיו אנחנו נאבקים על חיינו.
‫אין קליטה
‫נראה שהוא נכנע.
‫בואו. אנחנו צריכים להמשיך הלאה. ‫לחזור אל הבית.
‫להציל את הילדים.
‫-לנסות להציל את הילדים. ‫-אדוני מנהל הבית?
‫אנחנו... אנחנו צריכים אותך, בסדר?
‫בבקשה, תעזור לנו.
‫כן. לעזור. כן, לעזור לכם.
‫טוב.
‫מאיפה הם באו?
‫-היצורים, מאיפה הם באו? ‫-מתוך האדמה, אדוני. נראה לנו.
‫-יש בוודאי קן איפשהו. ‫-וכמה הם?
‫לא יודע, אדוני.
‫"לא יודע"? "לא יודע"?
‫"אני לא יודע". בשם אלוהים, ‫תתבטא כהלכה, ווטון.
‫-שב זקוף. אל תהיה מרושל. ‫-סליחה, אדוני.
‫-תתעשת. ‫-כן, אדוני.
‫היו ארבעה ליד הנהר ‫ועוד אחד שטרף את המנהל.
‫-אז יש חמישה. ‫-חמישה לפחות.
‫בסדר, אז עלינו להניח שיש... ‫עדר או להקה...
‫או כוורת. אני מצטער, ‫אני לא יודע את שם העצם הכולל הנכון.
‫קידוח?
‫-קידוח נשמע טוב. ‫-אני מסכים.
‫-כן, קידוח מוצא חן בעיניי. ‫-גם בעיניי.
‫טוב ויפה. קידוח. של... ‫אבל קידוח של מה?
‫למי אכפת איזה קידוח?
‫הם טרפו חצי מהחטיבה העליונה.
‫חיים.
‫סמאדג'ר, אני מצטער. לפחות הם מתו ‫בשעה שהם עשו משהו שהם נהנו ממנו.
‫-זיקוק מצוקה. ‫-מישהו במצוקה.
‫-אנחנו צריכים להתקשר לצבא. ‫-זה בוודאי הצבא בעצמו...
‫במצוקה.
‫מטווח הצוערים.
‫צוות...
‫אנחנו צריכים נשק חם.
‫תתרחקו.
‫אפרוץ דרך החלון.
‫רגע, איפה סמאדג'ר?
‫הדלת האחורית פתוחה.
‫בסדר. בואו.
‫-הכתף הארורה. ‫-סליחה, אדוני.
‫נראה לי שפרקתי אותה.
‫-רובים. נשק חם. ‫-עכשיו נוכל לפוצץ את החרא הזה.
‫-לשון נקייה, ווטון. ‫-סליחה, אדוני.
‫-הרגריבס, תפעיל את הגנרטור. ‫-בסדר.
‫-בנות, מקלות זוהרים. ‫-כן, אדוני.
‫-ווילובי, מים. ‫-כן, אדוני.
‫-סמאדג'ר? ‫-כן?
‫תמצא לעצמך זוג מכנסיים, בשם אלוהים.
‫בסדר. בואו נראה מה יש לנו כאן.
‫-דון. זרוק לי את המחבט. ‫-אדוני?
‫-סליחה, אדוני. ‫-הכתף.
‫-אתה בסדר? ‫-זה הפצע הישן.
‫הוא חיסל את קריירת הקריקט שלי.
‫פעם יכולתי לזרוק כדורים למען אנגליה.
‫אתה איש טוב, אדוני. אתה יודע את זה.
‫כן, טוב, אולי תודה לי ‫כשכולנו נצא מכאן, טוב?
‫עכשיו, תהיה ילד טוב ‫ותשבור את המנעול הזה.
‫ויהי אור.
‫אלוהים ישמור.
‫אתם מחפשים את אלה, מה?
‫מאטי.
‫אתה חי.
‫-תודה לאל. אתה בסדר? ‫-בסדר גמור, אדוני. זאת רק שריטה.
‫טוב, בסדר, אני שמח מאוד לשמוע. ‫בהחלט שמח מאוד.
‫עכשיו, אנחנו צריכים לפרוץ ‫לארון הרובים הזה מיד.
‫אתה לא חושב לתת נשק חם ‫לשניים האלה, נכון, אדוני?
‫ובכן, כן. ‫אנחנו זקוקים לכול עזרה אפשרית.
‫-מה, לעזאזל...? ‫-שני הדגנרטים האלה...
‫צריכים להכות על חטאם.
‫-על איזה חטא אתה מדבר? ‫-עניבות בית הספר, אדוני.
‫בשירותי הקומה התחתונה.
‫ומעל לדלת שלי.
‫-ווילובי? ‫-אתה אחראי לבדיחה הקטנה הזאת?
‫אתה וסימור?
‫פשוט עם והומו.
‫תגיד לי, בלייק, ‫גם אותך אני אתפוס מזיין אותו?
‫מאטי, תפסיק.
‫נוכל לדבר על זה אחר כך. ‫עכשיו אינו הזמן המתאים.
‫-איבדת דם רב. ‫-תמיד יש אחד או שניים, אדוני.
‫-שמנסים להרוס את בית הספר שלנו. ‫-למה שהם יעשו את זה?
‫-תמיד יהיו חלאות כמוך. ‫-מאטי, תוריד את הרובה.
‫מת'יו!
‫תוריד את הנשק שלך! זאת פקודה!
‫אלוהים אדירים, קלג!
‫אני מכריז על סדר חדש.
‫זה טירוף!
‫-זה יום הדין. ‫-מת'יו, זאת התנהגות מחפירה.
‫-וולאס, בלייק. תעמדו על הרגליים עכשיו. ‫-בשם אלוהים.
‫נדחוף את שני הסוטים האלה ‫מחוץ לדלת הקדמית.
‫ובזמן שיטרפו אותם חיים, ‫נוכל לברוח למנהרות.
‫-אתה לא רציני. ‫-אני כן.
‫-קלג, את בן זונה חולני. ‫-היי!
‫אני נותן לכם הזדמנות ‫להפוך לקדושי בית הספר.
‫אולי אפילו ינציחו את שמכם על לוחית.
‫הוולאס הראשון שימות כמו ג'נטלמן.
‫תחשוב כמה אבא שלך יהיה גאה.
‫-לא, הוא לא. ‫-היי.
‫מת'יו, אתה מוכן להפסיק עם זה?
‫החוצה. שניכם. עכשיו.
‫כל השאר, תהיו מוכנים.
‫יש קליטה.
‫-אודרי. ‫-מרדית'.
‫אודרי, יקירתי, אני כאן.
‫אנחנו כולנו... הילדים.
‫כן, הם מוגנים. תראי.
‫-הם איתי. ‫-אנחנו צריכים לדבר.
‫משהו נורא קרה בבית הספר.
‫-מרדית', אתה מקוטע. ‫-אודרי, את שומעת אותי?
‫אודרי, את חייבת להזעיק עזרה, בבקשה.
‫-תשלח לה מסרון לפני שנאבד קליטה. ‫-טוב.
‫-אס-או-אס סלוטרהאוס. ‫-אני לא יכולה לשמוע אותך.
‫-סלוטייפ? ‫-טקסט אוטומטי מחורבן.
‫-הצילו! ‫-מספיק, קלג. תעזוב אותו.
‫ותרים את הידיים למעלה.
‫אני לא מקבל פקודות ‫ממישהו בכיתה ד', הרגריבס.
‫-אני לא מתכוון לבקש ממך שוב. ‫-אתה לא מבין.
‫זאת מלחמה!
‫לא, זאת ספרטה.
‫הרגריבס...
‫ירית לי בצוואר.
‫לעזאזל. אלוהים.
‫לעזאזל. לעזאזל.
‫אתה חרפה לבית הזה.
‫פשוטי עם מעוררי רחמים שכמותכם.
‫תחזיק מעמד, מאטי!
‫תעזוב אותו!
‫מאטי!
‫מרדית'. מרדית'.
‫מרדית'.
‫ילדים, הצילו את עצמכם! רוצו למנהרות.
‫אלוהים.
‫שמעתם אותו. זאת ההזדמנות שלנו.
‫-רוצו. ‫-למנהרות.
‫מרדית'? לא, מרדית'?
‫אתה מקוטע. ‫תשמע, אני לא חוזרת הביתה, מרדית'.
‫אני מצטערת.
‫זה נגמר בינינו. זה נגמר.
‫מהר!
‫אני לא יכולה לרוץ ‫במגפיים המחורבנים האלה.
‫-רוצו! ‫-קדימה, רוצו!
‫רוצו. קדימה!
‫קדימה, סמאדג'. קום! קום.
‫מהר!
‫-מישהו חשב על אותו רעיון. ‫-המנהרות הלא כל כך סודיות.
‫ובכן, מי נכנס ראשון?
‫גבירותיי?
‫תסלחו לי. פנו דרך.
‫קדימה, מהר, מהר, מהר.
‫אלוהים.
‫מנהרות בתחת שלי. זה ביוב.
‫היי, אני מכיר את זה.
‫-זה הסיפור של בית הספר. ‫-היי, מה כתוב כאן?
‫תראו. זה הרוזן הראשון שמוביל ‫את המפלצת בחזרה למערה שלה.
‫הרוזן הראשון הקים את הבית המקורי...
‫מעל מאורת המפלצת.
‫כל המבוך נחצב על ידי המפלצת בעצמה.
‫אז אנחנו מסתתרים במאורה ‫המזוינת שלה? תודה מר מנהל הבית.
‫זה היה רעיון ממש מחורבן לרדת לכאן.
‫-ווטון עבר סוף-סוף את מבחן הבית. ‫-כל הכבוד. חבל שכולנו נמות.
‫עצוב.
‫-תשתוק, ווילובי. ‫-אולי כדאי שנחזור.
‫למקום שבו היצור הזה מחכה לנו?
‫מה זה היה?
‫-משהו נגע ברגל שלי. ‫-זה הייתי אני, סליחה.
‫הידיים שלך קפואות, לעזאזל.
‫-אולי נתפצל? ‫-נתפצל? את מטורפת?
‫מבחינה מתמטית, ‫הסיכויים שלנו למצוא את הדרך...
‫מבחינה מתמטית, הלך עלינו בריבוע.
‫זה עקב אחרינו. זה נכנס למנהרה!
‫אוי, לא.
‫יש בטח דרך אחרת החוצה.
‫אנחנו נמות כאן למטה.
‫-כמו טדי צ'פמן. ‫-אני אמות לא מסופקת.
‫-אני אמות בתול. ‫-אני אמות בסנדלים יווניים.
‫לאן נלך עכשיו, לעזאזל?
‫שניכם עדיין מחפשים סמים?
‫וודי צ'פמן? תודה לאל.
‫-זה וודי צ'פמן? ‫-בחיים לא שמעתי עליו.
‫מישהו ראה את אחי הצעיר?
‫טדי! חזרתי לקחת אותך!
‫-וודי? ‫-אני חייב למצוא את טד הקטן.
‫וודי, אני ממש מצטער, חבר.
‫טדי נהרג, טוב? ‫אבל אתה צריך לעזור לנו לצאת מכאן.
‫אין דרך לצאת מהגיהינום.
‫אל תהיה טיפש. ‫כבר יצאת מכאן בעבר. זוכר?
‫כן, ירדת לכאן עם טדי. ניסיתם לברוח.
‫לברוח? לא ניסינו לברוח.
‫ניסינו לפוצץ את בית הספר.
‫כולנו ידענו על הגז שנמצא כאן למטה.
‫-לפוצץ אותו? ‫-כמו גאי פוקס?
‫כמו בבום גדול!
‫זה היה רעיון שלי.
‫בשלב מסוים נפרדנו.
‫איבדתי את טדי.
‫משהו קרה.
‫אלו היו הם, נכון? היצורים האלה.
‫-המפלצות. ‫-אבל אתה הצלחת לצאת, נכון?
‫איך?
‫-מצאתי דרך. ‫-דרך?
‫-איזו דרך? ‫-יש דרך?
‫הדרך לחיי נצח.
‫-היה לי מזל. ‫-כן. ועכשיו?
‫אין לי מזל.
‫מה נעשה עכשיו?
‫צריך לעשות פעולת הסחה, ‫משהו כמו מהלך הטעייה בשחמט.
‫-כן, כן, בדיוק. ‫-וויל?
‫-אתה תסיח אותו, חבר. ‫-מה?
‫האור הזה. היצורים האלה...
‫-הם תת... תת קרקע... ‫-הם חיים מתחת לפני האדמה.
‫-חיים מתחת לפני האדמה. ‫-כן.
‫ומתחת לאדמה חשוך. ‫לכן היצורים האלה בטח שונאים אור.
‫-תן לי את הלפיד שלך. ‫-הוא שלי.
‫תן לי אותו. אני תלמיד חונך.
‫-ואני אל בית. ‫-מה שנכון, נכון.
‫ספרטה 1988.
‫תטעם קצת מזה, כלב שכמותך.
‫אני משרת האש הסודית, ‫נושא להבת אנור.
‫תחזור לצללים. תחזור ל...
‫אין ממה לפחד.
‫מה זה?
‫תראה.
‫ילד טוב.
‫אתה ילד טוב.
‫הוא כמו כלבלב. היי.
‫בעצם, הוא ממש בסדר. הוא די נחמד.
‫-סמאדג'ר, גאון אחד. זה הצליח. ‫-ואני קיבלתי נכשל בביולוגיה.
‫איפה החתולים? איפה החתולים?
‫זה היה קרוב.
‫לא הייתי צריך להגיד, "חתולים". ‫לא הייתי צריך להגיד, "חתולים".
‫טדי.
‫מה אתה עושה כאן?
‫טדי.
‫כמובן שיש דרך החוצה.
‫אתם רק צריכים ללכת בעקבות ה...
‫אתם צריכים ללכת בעקבות ה...
‫מבוי סתום!
‫דרך? איפה... איפה הדרך המזוינת?
‫אני מרגיש משב אוויר.
‫הוא מסיר את האדים מה...
‫הדרך לחוסר מוסר.
‫-תרד למטה. קדימה! ‫-חיי נצח.
‫-זה לא חשוב. ‫-קדימה, מהר. מהר.
‫-קדימה. ‫-הוא מגיע.
‫-הם ממש מעלינו. ‫-שם.
‫-זה המקדח הארור. ‫-וזאת הדרך המחורבנת שלנו החוצה.
‫-דון, העניבה שלך. ‫-מה?
‫תן לי את העניבה שלך.
‫הגענו סוף-סוף לתחתית, מה?
‫תהיה להבה, דאקי.
‫ברוך הבא לגיהינום, בן זונה!
‫-ווילובי! ‫-ווילובי!
‫היי, בואו נצא החוצה עכשיו!
‫ווילובי!
‫דון! בוא!
‫דון, בוא.
‫-אל תמות, לעזאזל. ‫-לכי!
‫קמצוץ טבק הרחה?
‫תברח!
‫וויל. וויל, תן לי את המצת שלך.
‫הוא לא שלי. הוא היה שלו.
‫קדימה, סימור.
‫אם אתה נמצא שם, תהפוך ללהבה!
‫כל הכבוד, סימור.
‫קבלו את זה בירושה, בני זונות.
‫קלמזי, זה עומד להתפוצץ!
‫תרוצו, לעזאזל!
‫אלוהים אדירים.
‫מזל טוב, דאקי.
‫בהחלט הטבעת את חותמך.
‫אמא שלי תהרוג אותי, לעזאזל.
‫בואו נלך.
‫אודרי.
‫אודרי, יקירתי, ידעתי שתחזרי.
‫אני...
‫אני חי.
‫אני חי. ילדים!
‫ילדים, אני חי. איפה אתם?
‫חארות קטנים.
‫בתור המנהל, תמיד האמנתי ‫באמת ובתמים ששמן צף.
‫וכאן בסלוטרהאוס...
‫אנחנו גאים להיות המים שגורמים ‫לשמן של ילדכם לצוף...
‫בשעה שהם מתכוננים ‫לגרום לעולם להרגיש בנוכחותם.
‫בסלוטרהאוס, תמצאו משפחה ‫שמוכנה להיאבק עבורכם.
‫קראו בקול, "פר קיידיאס אד אסטרה".
‫"בזכות הטבח, לחיי נצח".
‫תרגום כותרות ‫שלמה ליברמן